Osobní odběr zboží: Severní 276, Jinočany - Kontakt
Máte dotaz? +420 257 310 358
I když má většina z nás strach zejména ze smrtelně jedovatého oxidu uhelnatého, ani oxid uhličitý by se rozhodně neměl podceňovat. Jeho zvýšená koncentrace totiž může způsobovat zdravotní problémy a v extrémních případech vést až ke smrti. Jak oxid uhličitý vzniká, jaká koncentrace je pro zdraví lidí škodlivá a jakým způsobem jeho přítomnost detekovat?
Oxid uhličitý (CO2) je plyn, který je bez barvy a bez zápachu. Je těžší než vzduch, a drží se tak zejména při zemi. Tento plyn, jenž je tvořený jedním atomem uhlíku a dvěma atomy kyslíku, je běžnou součástí zemské atmosféry. Oxid uhličitý vzniká zejména během dýchání a dalších biologických procesů.
K jeho vzniku dochází i při spalování a produkují ho mikroorganismy i fotosyntetizující rostliny. Vzhledem k tomu, že je oxid uhličitý produktem řady biologických procesů včetně dýchání, nachází se všude okolo nás. Obvykle tento plyn není nebezpečný, v uzavřených prostorech však může dosáhnout zdraví škodlivé koncentrace.
Zatímco běžné koncentrace oxidu uhličitého jsou neškodné, vyšší koncentrace tohoto plynu může způsobovat zdravotní potíže. V přirozeném prostředí se koncentrace oxidu uhličitého pohybuje okolo 400 ppm, v průmyslových oblastech je tato hodnota o něco vyšší.
Uvádí se, že člověka negativně ovlivňuje koncentrace CO2 1 000 ppm, při které se začínáme cítit unaveně. Po překročení 2 000 ppm dochází k bolestem hlavy a zhoršení koncentrace, při koncentraci nad 5 000 ppm se u většiny lidí přidává i zrychlený tep. Koncentrace, která přesahuje 45 000 ppm, může vést v důsledku nedostatku kyslíku až ke ztrátě vědomí a následnému úmrtí. V České republice je limit oxidu uhličitého v budovách stanovený na 1 500 ppm.
Dostatečné větrání zajistí nízkou koncentraci CO2 v místnosti.
Vysoká koncentrace oxidu uhličitého, který se hromadí v uzavřených prostorech, negativně ovlivňuje kvalitu vzduchu. Takzvaný vydýchaný vzduch v místnosti pak může způsobovat únavu, vést k bolestem hlavy a mít negativní dopad na kvalitu spánku.
Otrava oxidem uhličitým se může projevovat také zmateností, nevolností a malátností. Pokud u někoho tyto příznaky pozorujete, vyveďte ho na čerstvý vzduch a místnost dobře vyvětrejte.
Jediným stoprocentně spolehlivým způsobem, jak poznat škodlivou koncentraci CO2, jsou detektory oxidu uhličitého, které najdete i pod názvy čidla, hlásiče nebo senzory CO2. Smysly totiž není možné tento plyn odhalit, vzhledem k tomu, že je bez barvy, chuti a zápachu.
Detektory oxidu uhličitého najdou své využití nejen v domácnostech, ale měly by být umístěny i ve veřejných budovách, kancelářích, sklenících, podzemních garážích, pivovarech a vinných sklepích, tedy v prostorech, kde je zvýšené riziko kumulace CO2.
Detektory CO2 vždy vybírejte pouze od ověřených výrobců, levná čidla mohou být nespolehlivá. Pokud chcete mít opravdu dokonalou kontrolu nad kvalitou ovzduší ve vaší domácnosti, zvolte modely s dalšími čidly – mnohé detektory CO2 měří třeba i vlhkost a teplotu, které rovněž významně ovlivňují kvalitu vzduchu.
Pro co nejvyšší uživatelský komfort zvolte detektory s displejem, na kterém vždy uvidíte koncentraci CO2 v reálném čase. Zvolit si můžete i to, zda detektor bude na zvýšenou koncentraci CO2 upozorňovat světelným, nebo zvukovým alarmem.
Detektory CO2 obsahují samotná čidla a řídící jednotku. Čidla by měla být umístěna 10-20 cm nad podlahou, jelikož CO2 v místnosti klesá. Řídící jednotku s displejem můžete samozřejmě umístit do výše očí.
Při instalaci myslete na to, aby čidlo detektoru nebylo v průvanu, ale aby zároveň k němu volně proudil vzduch. Nesmí být tedy například za nábytkem či těžkým závěsem. Špína, vlhkost a mastnota mohou snížit citlivost senzorů, dbejte proto na to, aby byl detektor umístěn v suchém a čistém prostředí.
Koncentrace oxidu uhličitého se vlivem dýchání v nevětraných prostorech rychle zvyšuje. Už pouhé dvě osoby během několika desítek minut zvýší koncentraci CO2 v obývacím pokoji na úroveň, která může škodit vašemu zdraví. Odborníci proto doporučují pravidelně větrat a pořídit si zmíněné detektory oxidu uhličitého.
Větrat můžete buďto klasiky otevřením oken, nebo prostřednictvím systému řízeného větrání se zpětným získáváním tepla. Pravidelné větrání jednak zlepšuje kvalitu vzduchu v místnostech a jednak zajišťuje dostatečný přívod kyslíku k plamenům, pokud jsou v interiéru plynové spotřebiče nebo kotle. Tím se snižuje riziko vzniku smrtelně jedovatého oxidu uhelnatého (CO).
I přesto, že je oxid uhličitý přirozenou součástí ovzduší, při vyšších koncentracích může negativně ovlivňovat naše zdraví a v extrémních případech způsobit i smrt. Vždy proto doporučujeme do rizikových interiérů instalovat spolehlivý detektor oxidu uhličitého, který vás na zvýšenou koncentraci tohoto toxického plynu včas upozorní.